A Metal Gear a sorozat első kiadott része, kronológiailag a hatodik. Hideo Kojima (és csapata) fejlesztése 1987-ben jelent meg Japánban az MSX2 platformra és játékmenetét tekintve abban tért el az akkoriban népszerű játékoktól, hogy a játékost a nyílt konfrontációk elkerülésére… [tovább]
Metal Gear (1987)
![]() | Metal Gear NES kiadás/verzió, amely később C64-re és DOS-ra is megjelent. Módosítások nem képezik a kánon részét, és jelentősen különbözik az eredetitől. | 1987 |
Videók
Képek 12
![Hirdetés](https://assets.gremlin.hu/assets/hirdetes-6979a6d1b98f31cf9491155937fec7426658c5f78882230fe00ed2f2661cf7ec.png)
Tervező
Hideo Kojima
Fejlesztő
Konami
Kiadó
Konami
Ultra Games
Író
Hideo Kojima
Programozó
Hiroyuki Fukui
Tomonori Otsuka
Koji Toyohara
Platformok
Commodore 64
DOS
MSX2
Nintendo ES
Windows
Várólistára tette 3
Kiemelt értékelések
Metal Gear (1987) videójáték 80%
A játék, ami egyidős velem, és az egész sorozat nagyon meghatározó a számomra! Ezzel a résszel először a Metal Gear Solid 3 Persistence lemezén találkoztam. Meglepett, hogy már itt minden alap le lett fektetve, ami a későbbi játékoknak is a lényeges részeivé váltak. Lopakodás, Codec hívások, kulcskártyák és még sorolhatnám. A parancsnokunktól azt a feladatot kapjuk, hogy észrevétlenül hatoljunk be Outer Heaven területére, szabadítsuk ki a foglyul ejtett társunkat és tudjunk meg tőle mindent egy Metal Gear nevű fegyverről. Ezzel kezdetét veszi az Operation Intrude N313. Ahogy haladunk előre, kiderül, hogy a Metal Gear egy „sétáló tank”, ami nukleáris rakétákkal van felszerelve és Big Boss-tól azt a feladatot kapjuk, hogy pusztítsuk el, mielőtt bevethető lenne. A játékmenet, mint fentebb is említettem, a lopakodásra épít. Ha az ellenfél észrevesz, riadót fúj és megtámad. Amíg szól a riadó, folyamatosan jönnek az ellenfél katonái. Ilyenkor vagy el kell rejtőzni, vagy megölni egy nagyobb számú ellenséget és akkor lefújják a riadót. Ebből is látszik, hogy itt nem az ellenfél likvidálásán van a hangsúly. Persze, azt is lehet, de csak okosan, hogy ne vegyenek észre. Haladásunk abból a szempontból nem lineáris, hogy később visszatérhetünk akár a kezdőterületre is, hogy a megtalált kulcskártyákkal az eddig zárt ajtóknál próbálkozzunk. Továbbjutás érdekében ezekre a kulcskártyákra fogunk vadászni, ami igen gyakran egy-egy főellenségnél található. Mindegyiküket egyedi módszerrel lehet legyőzni. Annak ellenére, hogy 1987-es, jól átgondolt és kreatív játékmenettel rendelkezik, ami leköti az embert. A történet nagyon egyszerű, de azért tartogat néhány ötletes meglepetést. Kojima megmutatta, hogy lehet szórakoztató játékot készíteni úgy is, hogy nem kell szétlőni az összes ellenséget a pályán. Mai szemmel egy kicsit már megkopott, a NES-es időket idézi, de Metal Gear fanoknak kötelező! De azért ne várjunk olyan komplexitást, mint a sorozat többi részében! Ez volt az első rész és kezdésnek gyönyörű!
Ui.: Mindenképp kontrollerrel játsszuk, mert a PC-és irányítás nem kézreálló. Nekem utána három napig sajogtak az ujjaim! :)